Aztán csak láttunk sok vízeséseket:
Mi több, megmostunk az egyikben vagy két kiló epret (és kicsit egy órának használt iPod Nano-t is):
Csodáltunk hófedte hegyeket és autóztunk méter vastag hófalak között:
A lankás-sziklás hegyoldalak egyikét meg is másztuk, ahogy illik:
Végül aranyat is mostunk puszta kézzel az egyik rafting-etalon folyóban (de nem ám valami turiszt catcher helyen, hanem csak úgy, random a part mellett megállva!):
Mindezeket hátrahagyva érkeztünk jóval este 8 után San Franciscoba. A mese innen folytatódik – stay tuned!]]>
Tag Archives: travel
USA 2011/06 – Yosemite 1/2
A városkába érve bevettük magunkat az első visitor centerbe, megkérdeztünk egy ott dolgozó ranger nénit, aki rajzolt is gyorsan nekünk szerinte 2 napra való látnivalót egy ingyentérképre és nekivágtunk. Sokat nem fogok mesélni, meséljenek most a képek – legyen elég szóban annyi, hogy Yosemite világával egyszerűen nem lehet betelni! Nonstop fenyőillat, haraphatóan tiszta levegő, meseszép táj. Na nézzük:
Twin Falls
Vízeséses képet most nem kaptok, majd lesz róla mozi, ha minden jól megy – helyette itt egy kép arról a tóról, ami a vízesést eteti felül:![USA201106-Yosemite-lake USA201106-Yosemite-lake](http://fns.pappito.com/files/2011/06/USA201106-Yosemite-lake.jpg)
Inyo Crater Lakes
Két egymás mellett levő krátertó, helloturiszt ellen kerítéssel védve:![USA201106-Yosemite-CraterLakes USA201106-Yosemite-CraterLakes](http://fns.pappito.com/files/2011/06/USA201106-Yosemite-CraterLakes.jpg)
Mammooth Mountain & Summit
A hegy teteje ~3700 méter magasan, melyre gondola visz fel. A gondola nem olcsó, de a látvány szerintünk kárpótol:![USA201106-Yosemite-MammoothSummit USA201106-Yosemite-MammoothSummit](http://fns.pappito.com/files/2011/06/USA201106-Yosemite-MammoothSummit.jpg)
![USA201106-Yosemite-MammoothSummit USA201106-Yosemite-MammoothSummit](http://fns.pappito.com/files/2011/06/USA201106-Yosemite-MammoothSummit2.jpg)
Mono Lake
Sósvízű tó, jó messzire az óceántól, jó magasan. Benne érdekes tufák nőnek, körülötte érdekes élővilág. Sótartalma cirka 10%, ami a Csendes óceán 3.5%-ához képest szép teljesítmény. A tó vize évről évre apad. A vízparton ennyi légy lakik:![USA201106-Yosemite-MonoLake-flies USA201106-Yosemite-MonoLake-flies](http://fns.pappito.com/files/2011/06/USA201106-Yosemite-MonoLake-flies.jpg)
![USA201106-MonoLake-SouthTufa USA201106-MonoLake-SouthTufa](http://fns.pappito.com/files/2011/06/USA201106-MonoLake-SouthTufa.jpg)
Earthquake fault
Törésvonal a fenyves közepén:![USA201106-Yosemite-EarthquakeFault USA201106-Yosemite-EarthquakeFault](http://fns.pappito.com/files/2011/06/USA201106-Yosemite-EarthquakeFault.jpg)
Hot creek
Mérgező vizű kékes-sárgás Rotorua-szerű forróvizű kifolyás, turiszt ellen védve:![USA201106-Yosemite-HotCreek USA201106-Yosemite-HotCreek](http://fns.pappito.com/files/2011/06/USA201106-Yosemite-HotCreek.jpg)
Travernite Hot Springs
Forró vízű forrás, amely kis poolokba folyik és így kényezteti a helyi népeket, akik kartonnyi BudLight-tal járnak bele hesszolni. Ennek a sziklának a tetején ered a hőforrás:![USA201106-Yosemite-TravertineHotSpring USA201106-Yosemite-TravertineHotSpring](http://fns.pappito.com/files/2011/06/USA201106-Yosemite-TravertineHotSpring.jpg)
![USA201106-Yosemite-TravertineHotSpring4 USA201106-Yosemite-TravertineHotSpring4](http://fns.pappito.com/files/2011/06/USA201106-Yosemite-TravertineHotSpring4.jpg)
![USA201106-Yosemite-TravertineHotSpring2 USA201106-Yosemite-TravertineHotSpring2](http://fns.pappito.com/files/2011/06/USA201106-Yosemite-TravertineHotSpring2.jpg)
![USA201106-Yosemite-TravertineHotSpring3 USA201106-Yosemite-TravertineHotSpring3](http://fns.pappito.com/files/2011/06/USA201106-Yosemite-TravertineHotSpring3.jpg)
![USA201106-Yosemite-TravertineHotSpring-visitors USA201106-Yosemite-TravertineHotSpring-visitors](http://fns.pappito.com/files/2011/06/USA201106-Yosemite-TravertineHotSpring-visitors.jpg)
Bodie, a szellemváros
Na ide NEM ELMENNI! Mindannyian borzasztóan bánjuk, hogy hallgattunk a ranger csajra és idetévedtünk. Bodie egy elhagyott város, mely az aranyláz idején élte virágkorát – ~10000 fős városka volt. Úgy indult, hogy egy rossz minőségű úton lezárással találkoztunk, ahol majd fél órát várattak, hogy egy ilyen autó felvezethessen minket az egyik lezárt sáv mellett:![USA201106-Yosemite-Bodie-pilotcar USA201106-Yosemite-Bodie-pilotcar](http://fns.pappito.com/files/2011/06/USA201106-Yosemite-Bodie-pilotcar.jpg)
![USA201106-Yosemite-Bodie3 USA201106-Yosemite-Bodie3](http://fns.pappito.com/files/2011/06/USA201106-Yosemite-Bodie3.jpg)
![USA201106-Yosemite-Bodie USA201106-Yosemite-Bodie](http://fns.pappito.com/files/2011/06/USA201106-Yosemite-Bodie.jpg)
![USA201106-Yosemite-Bodie-math USA201106-Yosemite-Bodie-math](http://fns.pappito.com/files/2011/06/USA201106-Yosemite-Bodie-math.jpg)
![USA201106-Yosemite-Bodie2 USA201106-Yosemite-Bodie2](http://fns.pappito.com/files/2011/06/USA201106-Yosemite-Bodie2.jpg)
USA 2011/06 – Death Valley
A sziklák anyaga iszapkő (aleurolit), mely szárazon kemény, nedvesség hatására azonban gyorsan felpuhul. Az iszapkövön by default kemény állapotában nem marad meg növény, így ha eső éri, nincs ami megfogja a vizet és az szépen lecsorogva rajta bordákat váj a szárazon amúgy nagyon kemény kőzetbe. A Death Valley-ben ritka a csapadék (évi 50 mm körül van), azonban amikor esik, akkor hirtelen egyszerre relatíve sok – ez alakítja az iszapkő alapú sziklák formáját.
Már itt 42 fok körül ugrált a hőmérő. A parkolótól 20-25 méter magasra kellett felkaptatni úgy 300 méteren át, ami így semminek tűnik, azonban a száraz hőségben valami rettenet volt: a levegő eleve meleg volt, ezt tetézte a forró száraz szél, valamint az átforrósodott kőzet. Egy sziklán tettem egy próbát, hogy mennyit bír rajta a tenyerem, de esélytelen volt a teszt: a kövön azonnal sercegve kezdett volna sülni egy jó darab steak.
A Zabriskie Point után következett a Badwater (=rossz víz) basin, a legforróbb rész. Ezen a részen megy keresztül a hírhedt 217 km-es (!), 4000 méteres szintemelkedésű (WTF?) Badwater ultramaraton is, melyet szerintem csak bolondok képesek vállalni. E véleményem ellenére jegyezzük meg a KÓNYA ÁKOS és PALLOS JUDIT neveket – így, csupa nagy betűvel. Ákos 2006-ban, 2007-ben és 2008-ban is a második helyen ért célba, míg Judit 2005-ben lett harmadik ezen az elképesztő versenyen. Maximális tisztelettel csodálom őket.
A Badwaterben mindig van víz – az egy állandó forráshoz építettek is parkolót az itteniek (amit a hőség és az ide telepített nyilvános WC miatt valami alig kibírható húgyszag leng körbe). Ennél a forrásnál caplattunk mi is be egy kicsit:
A visszaúton készült képen benyilaztam a tengerszintet jelölő táblát:
A Badwater parkolójába érkezve 50 fokot mutatott a hőmérő. A mederbe begyalogolva ezt mi sokkal többnek éreztük – nem tudom mennyi lehetett bent, de nem volt messze a hőguta. Szerencsére indulás előtt benyomtunk majd egy liter folyadékot, így kompenzálta a hőséget a szervezetünk, de el tudom képzelni, mit áll ki itt egy szomjazó ember.
Badwatert a hátunk mögött hagyva homokdűnék tűntek fel az út mentén:
Összességében a Death Valley olyan, mint valami holdbéli táj. Őrült hosszú egyenes utak (105 km/h limit!), kicsit fura, bozótos sivatag (a sivatag szó hallatán a zöld növény az utolsó, ami az ember eszébe jutna), csodás színű és formájú kövek mindenfelé. El tudom képzelni, hogy téli időszakban itt egy kamerával nekivág az ember és napokon át csak gyűjti a kontentot – ám ugyanez júniusban mazochizmus.
Death Valley-től távolodva a Yosemite nemzeti parkot vettük célba – holnap arról szól a mese.
]]>
USA 2011/06 – Los Angeles
Késő este szállt le a gépünk, a tizenkét órás út bőven kimerített mindenkit, azonban a landolás után ez csak folytatódott. Elképesztő mennyiségű ember ömlött be a reptéren a beléptető terminálok elé, amelyeknek cirka fele, ha üzemelt. Bő egy órás sorbanállás után jutottunk végül át minden probléma nélkül.
Egy Jeep Grand Cherokee-t foglaltunk már jó előre, amiben úgy gondoltuk, kényelmesen elférünk a gyerekekkel és a cuccokkal együtt. Jelen post írásának pillanatában már 5. napja kínozzuk a gépállatot és egyöntetűen mindannyian azt mondjuk: ilyen kocsi többet nem kell. Kívül nagy, belül kicsi, borzalmas méretű fordulókörrel, pici tankkal, 13+ literes fogyasztással, rettentően lomha motorral, lusta disznó automata váltóval. Mindettől függetlenül az autó persze szépen teszi a dolgát.
A szállásunk Los Angelesben a másnapra megcélzott dolgokhoz képest egész jó helyen volt. A Coral Sands Motel nem egy Hilton, de aludni teljesen megfelelt (csakúgy, mint az út többi szállása). Ingyen WiFi van, azonban a jelerősségnél csak a sávszélesség alacsonyabb.
Az első teljes nap Los Angelesben telt: a Universal Studios élményparkját néztük meg. Az élménypark egyfajta nagy tematikus filmes backstage demó. A legnagyobb élményt a King Kong 3D-hez készített spéci attrakció nyújtotta (sajnos erről fotó nem készülhetett). Kapsz a fejedre egy passzív 3D szemüveget, majd egy turisztszállító nyitott kisbusszal becipelnek egy hatalmas hengerbe, ahol leáll a szerelvény. A henger belső falára körbe-körbe vetítenek, amolyan Jurassic Park vs King Kong sztorit: a rendes King Kong jól elveri a *szauruszokat. Mindez a fejed körül mindenhol üvölt és látható, plusz a busz a mozi közepébe komponálva rángatódzik, levegőt fújnak, illetve vizet spriccelnek minden lehetséges irányból rád, amikor az események úgy kívánják. Kamerával a kezedben ez nem mindig vicces, de ettől függetlenül nagyon nagy élmény.
Mivel a fentiekről nem készülhetett felvétel, helyette íme egy csatajelenet a Waterworld című (szerintem borzalmas) film mellé készített showból:
Az Universal élménypark a nap nagy részét kitöltötte.
Ezután egy nagy séta következett a Hollywood Boulevard Walk Of Fame-nek nevezett részén, ahol a sok médiasztár neve van csillagba betonozva, illetve a Chinese Theatre előtt pár user kéz és lábnyomát is megörökítette a beton. Döbbenten néztem, hogy eFi 46-os lába hogy eltörpül Samuel L. Jacksoné mellett:
Este a jetlagtól fáradtan estünk ágyba 9 óra körül (igyekeztünk ébren kihúzni sokáig, hogy másnap már teljesen fittek legyünk). Másnap irány Las Vegas – de erről majd holnap bővebben.
]]>
USA 2011/06 – sign in
Bishopban dekkolunk – Los Angeles, Las Vegas, Death Valley már a hátunk mögött, egy csomó másik célpont még előttünk. Sajna ezidáig sem idő, sem net, sem technika nem állt rendelkezésre ahhoz, hogy az amúgy sem ritkás eseménysorról hírt adjak, de ez remélhetőleg holnaptól változni fog. Stay tuned, holnap megpróbálunk izgis kontenttal jelentkezni – addig is érjétek be a buta arcommal:
]]>
USA 2011/06
New Zealand panorámák
]]>
NZ2009 Animals – preview
Pappito cimbora blogján, hogy megjárták az ausztráliai Lone Pine Coala Sanctuary-t Brisbane-ben. Két éve nekünk is szerencsénk volt ehhez, filmeztünk is egy csomó mindent, amit még nem publikáltam. Íme egy kis előzetes:
New Zealand / Australia 2009 – animals, preview from Gabor Penoff on Vimeo.
]]>All Blacks
All Blacks Új Zéland fanatikus rögbicsapata, akik a nemzetközi meccseiken a maori hakájukkal a megfagyasztják a vért az ellenfélben már rögtön a kezdéskor. A klip még 2007-ben készült az akkori Új Zélandos túra után. Most úgy került ide, hogy a ma délelőtti evezés alatt az ugyanaz a Soul Stripper című track szólt az AC/DC-től pont a legszörnyűbb holtpontos időszakban, ami a ~3 éve készült minifilm/slideshow elkészítését inspirálta. 2007-ben kijutottunk Tibivel egy rugby meccsre, ahol két nyuzi csapat játszott egymás ellen. Persze ettől biztosan nagyobb élmény egy nemzetközi csata, mégis a hangulatból a local csörte is sokat visszaadott. Arról már nem is beszélve, hogy az aucklandi stadionban láttam először azt a nyuzi gyorskaját, amit vendéglátónk nemes egyszerűséggel “mártott fasz”-nak nevez (=virsli hurkapálcára tűzve, sörtésztába mártva, kirántva – tényleg olyan). Nem ragozom tovább, nézzük: Az AC/DC riffjei precíz 33-as ütemszámot diktálnak, így az Isten óvjon attól, hogy elfáradt állapotodban találjon rá az iPod Shuffle :)]]>